-Smaka på den här cheesecaken. -Jag är ingen gottegris...
Jösses, vad krämig!
Den godaste cheesecake jag ätit! Var fick du tag på den?
Den stod utanför dörren. Nån har skickat den till oss.
Den är inte adresserad till dig utan mrs Braverman en trappa ner. Tjuv!
Jag öppnade först, sen läste jag. Man kan inte lämna en öppnad kartong.
-Varför inte? -Den är för god.
-Du stal den. Det är fel. -Nej, det ordnar sig.
Mrs Braverman får be om en ny, gratis.
Den enda förloraren är stortillverkaren...
... "Mammas lilla hembageri" .
Jag känner mig hemsk. Jag är en förfärlig människa.
Jag hörde inte. Vad sa du?
VÄNNER Den med alla ostkakor
Jag måste gå. En viktig dag på jobbet. Jag ligger i koma.
I dag ska de testa mig och upptäcka att jag inte är hjärndöd.
Inga kvickheter. Det är bara min rollfigur som inte är hjärndöd.
Då ses vi väl i kväll, Phoebs? Klockan åtta.
Vi träffas en gång i månaden för att prata om er andra.
Det visste jag inte. Vad söt du är i dag.
Det är noterat.
Ska vi hyra en bil i morgon och åka ner tillsammans?
Till kusin Frannies bröllop.
Har du blivit bjuden?
Nej.
Jag trodde att bara mamma och pappa var bjudna.
Frannie och jag var oskiljaktiga mellan sju och nio år.
Frannie kanske skaffade sig nya vänner efter det.
Jag ringer tant Cheryl. Inbjudningskortet kom väl bort.
Ring henne och hälsa att när vi var små försökte Frannie klä av mig.
Om jag inte hindrat henne hade det inte blivit nåt bröllop.
-Hon försökte klä av mig också. -Jag brukade klä av min kusin Glenn.
Joseph Francis Tribbiani, är du hemma än?
-Nej. Vad är det? -Jo, Rachel Karen Green...
Vi skulle träffas, men han lämnade den här.
"Jag kan inte träffa dig i kväll, jag ska träffa en tjej. Big Daddy" .
-Ett smeknamn. -Ett namn fick aldrig fäste:
Rossotronen!
-Här kommer Joseph Francis... -Varför använder du mellannamn?
-Jag skrev en lapp. -Du får inte dumpa mig.
Man får ställa in med vänner om det finns chans för sex.
-Så är reglerna. -Det accepterar jag inte.
Jag är inget tidsfördriv.
Pojk- och flickvänner kommer och går, men det här varar livet ut.
Förlåt, jag visste inte att du tog så illa upp. Kan jag gottgöra dig?
Förlåt. Middag i morgon kväll? Jag betalar för mig själv.
Okej, eftersom du tjatar...
När du ändå står där kan du väl hämta en öl till Rossotronen?
Är det på gång igen?
Den andra cheesecaken kom. Den levererades till fel adress igen.
-Det är väl bara att gå ner med den? -Jag kan inte skiljas från den.
Vi åt en hel för två dar sen, och nu vill du ha mer?
-Jag har glömt hur den smakade. -Det var cheesecake. Den var god.
Den hade en smörig, smulig grahamskexbotten...
...med en mycket krämig men ändå lätt gräddostfyllning...
Det vattnas i munnen på mig!
Glöm det. Vi är bara hungriga, vi har inte ätit lunch och är yra i huvudet.
Vi går ut och äter lunch och glömmer kakan.
-Vi lämnar den på vägen. -Vart vill du gå?
"Mammas lilla hembageri", Chicago, Illinois.
Mel Torme har dött.
-Tidningen är ett år gammal. -Då är väl skivaffärens rea slut?
Jag pratade med tant Cheryl, och det var visst inget misstag.
-Det finns bara begränsade platser... -Jag är bara en enda liten person!
Men det vet inte hon.
Om du var som när hon såg dig sist hade du gjort ved av en bröllopsstol.
"Begränsad plats"? Dålig ursäkt. Det är inte därför jag inte blev bjuden.
Det kvittar väl? Jag är bara bjuden till mottagningen.
Om du vill kan Joan och jag bryta upp tidigt, som en sorts protest.
-Joan? -Hon undervisar i språkvetenskap.
Lång, vacker och inte alls bredaxlad.
Du fick ta med en gäst, och jag blev inte bjuden överhuvudtaget?
Ursäkta, jag måste avbryta, å Ross vägnar.
Regeln gäller här. Eftersom han har chans att sätta på den bredaxlade...
-Du ska ta mig med dig. -Jag kan inte ställa in med Joan.
Hon jobbar på institutionen för språkvetenskap.
De är helvilda där!
-Varför vill du så gärna följa med? -Hon är ju min kusin.
Vi växte ju upp tillsammans. Släktband är viktiga för mig.
Okej, du får följa med. Jag ska gå och ringa till Joan.
Så rart. Släkten borde vara med på bröllopet. Hennes lyckligaste dag.
Vi får väl se!
-Tack för lunchen. -Jag trodde du betalade.
Vi betalar tydligen inte vår mat längre.
-Ser du vad jag ser? -Den är kvar.
Mrs Braverman är nog inte hemma.
Hon kanske är bortrest länge.
Vi vill inte att hon kommer hem till en förstörd kaka.
Nej, hon kan dö. Vi skyddar henne. Vi tar den, men snabbt.
Jag tyckte jag hörde nån där inne.
Gud! Det är David! Forskaren som jag var kär i.
Den David som for till Ryssland och krossade mitt hjärta!
Om man upprepar ett namn vänder sig personen om till slut.
Vad gör du här? Bor du inte i Ryssland?
Jag är här på en konferens. Du är enastående vacker!
Ja...
Du är också snygg. Har du klippt dig?
Ja, ungefär 30 gånger.
Jag måste erkänna en sak. Jag hoppades få träffa dig här.
Jag är bara här några dar och vill inte tränga mig på...
Jag ville verkligen träffa dig men var osäker på om du ville.
Det är klart att jag vill träffa dig. Jag tänker på dig hela tiden.
Och jag tänker på dig. Det finns en staty i Minsk som påminner om dig...
Det är faktiskt en Lenin-staty, men i vissa vinklar...
-Vill du äta middag med mig i kväll? -Ja.
Nej... Jag kan inte i kväll. Går det bra i morgon kväll?
Nej, jag åker om några timmar. Nattplanet.
Men nästa gång du är i Minsk...
Får jag prata med dig? Vad sysslar du med?
-Jag ska träffa Joey. -Han förstår.
Nej. Det hör förresten inte hit.
Jag höll ett helt tal om att man inte ändrar det man planerat med en vän.
Bara för att mitt livs kärlek kommer tillbaka ska jag ändra övertygelse?
Ändra övertygelse! Nej!
-Utan principer har jag ingenting. -Du är så stark.
Eller också kan jag äta snabbt med Joey och träffa David nio.
Gud, vad gott!
Jag är mätt, men om jag slutar äta kommer jag att ångra mig.
Vad äter ni?
Tofukaka. Vill du smaka?
Vad ska du göra i kväll?
Hörru...
Förlåt. Jag ska träffa Phoebe. Hur så?
Jaså? Monica sa att hon skulle träffa nån klockan nio. Enligt Monica.
Efter det talet tänker hon träffa nån fast hon stämt träff med mig?
Hon försöker dra Big Daddy vid näsan!
Jag tror att vi ska sitta här.
"Begränsade platser"? Fan heller! Vi får se vilka hon har bjudit.
Hej. Monica Geller. Hur känner ni brudparet?
-Jag har jobbat ihop med Frannie. -Har jobbat!
Jag är släkt, men blev inte bjuden. Släkt genom blodsband. Blod!
Sluta säga "blod" till främmande människor.
Hur känner ni de lyckliga tu?
Vi gick på college med båda två. Nu bor vi grannar.
Det får väl duga.
Är ni klara att beställa?
-Sallad, husets dressing och vatten. -Och ni, sir?
Den "långsamt halstrade laxen", hur långsamt halstras den?
-Den är färdighalstrad. -Då tar jag inte den.
Vilka var kvällens rätter?
Revbensspjäll, mahimahi-fisk och hummerravioli.
-Hummerraviolin är slut. -Då får jag börja om från början.
Du hade rätt i det du sa. Vänner är väldigt viktiga.
-Ja, jag är väldigt klok. -Vet du vad jag vill?
Prata riktigt länge. Att få Joey att verkligen öppna sig, att bli vidöppen.
-Har ni bestämt er? -Jag tar hummerraviolin.
-Det här tar en evighet! -Vi har väl inte bråttom?
Jag ska träffa nån, och det är väldigt viktigt.
Vad gäller det?
En dejt.
Omöjligt. Du skulle aldrig träffa en kille när du ska umgås med en vän.
-Ge mig inte dåligt samvete... -Det tänker jag visst!
Du fick mig att skämmas för att jag skulle ut med en tjej.
-Nu gör du likadant! -Nej, det här är nåt helt annat!
Minns du David, forskaren? Han betyder mycket för mig.
Precis som tjejen härom kvällen. Och hon är också forskare.
Hon har i alla fall gått ut grundskolan.
Han är bara här i fyra timmar, och jag tänker träffa honom.
Jag har ju sagt att jag vill ha hummerravioli!
-Jag trodde inte att du skulle komma. -Det här vill jag inte missa.
-Vad roligt att du kom. -Du är verkligen en gentleman.
Kom, vi går hem till mig.
Äter du av cheesecaken utan mig?
Jag ger dig 1 00 dollar om du kan vissla nu.
-Du får inte äta utan mig! -Tänker du skvallra för de andra?
Då måste du berätta vad vi gjort. Vi är efterrättstjuvar, laglösa.
Jag litar inte på dig. Jag såg den först, och nu tar jag tillbaka den.
-Nej! -Det gör jag visst!
Jag litar inte på dig. Vi delar den, hälften var.
Orättvist, du har ätit mer.
Jag säger till Monica att hennes kaka är "torr och mjölig" .
Vad ska vi dela den med?
Välj en halva.
Den här halvan ser större ut.
Men det är mer kant här. Om jag mäter den...
-Välj nu! -Jag tar den där.
Den är mindre.
Varsågod. Njut av din halva, men det är allt du får.
Du får inte smaka, vi byter inte, och kom inte gnällande om din tar slut.
-Tänker du dela med dig? -Nej.
Jag "byter inte, delar inte med mig. Kom inte gnällande... "
Jag tänker stanna här ute i trappen och äta hela dan...
-Ross, raring! -Hej, tant Millie.
-Visst är det ett fint bröllop? -Ja, det är det.
Varför ska hon kyssas på munnen?!
Frannie. Tror du hon blir glad?
Sköt dig. Du får inte attackera henne.
-Hon visade mamma dina Playboy. -Den apan!
-Monica! Vad... -...gör jag här? Förvånad?
-Ross tog med mig hit. -Hej och grattis.
Du bjuder min familj, men inte mig. Varför? Vad har jag gjort?
-Stuart! -Jag tror du känner min man.
Så det handlar egentligen om vem du har gjort det med.
Det är hemskt, men jag måste åka. Jag får inte missa planet.
-Det går väl fler plan till Minsk? -I juli.
Så vackert. Vad betyder det?
"Var snäll och rengör mina laboratorieglas. "
Jag lämnar sällan labbet.
Jag trodde det betydde nåt annat.
Ja, jag ville egentligen säga...det.
Men jag borde nog inte, eftersom jag är tvungen att resa.
Du har rätt. Säg det inte.
Men det gör jag.
Jag också.
Hej då, Phoebe.
Inte nu. Du får skälla på mig i morgon.
Jag tänker inte skälla på dig.
Jag tänkte på dig och David...
Jag kommer ihåg hur sänkt du var första gången han stack.
-Är du okej? -Nej.
Min stora kärlek sticker till Minsk, och vi kanske aldrig ses igen.
-Du kan väl hälsa på honom? -Jag skulle aldrig få ett pass!
Finns det nåt jag kan göra? Vad du vill.
Om du kan få fram positronkoncentrat av subatomära partiklar före honom-
-kan han komma hem igen.
Jag kan försöka.
-Där är en bit som inte rört golvet. -Håll dig på din sida!
Vad är det vi käkar?
-Jag glömde min sjal. -Okej, vänta här.
Hej, gubben! Tänker du gå? Ge mig en kyss.
Varför på munnen?!
Översättning: Katinka Evers
Bearbetning: SDI Media Group
[SWEDISH]